Nestalo dete.
Traži se.
Jesi li ti Lucie Klavel?
Da li pušiš? - Ne.
Kada sam bila učenik, imala sam veoma strogog profesora.
Svakog jutra nam je proveravao dah,
i ako se neko osećao na cigarete, momentalno je suspendovan.
A, danas sam ja takav profesor.
Imaš različitu boju očiju. Neverovatno.
Nikada pre to nisam videla. To se veoma retko viđa.
Da li znaš kako se taj poremećaj zove? - Da. - Heterochromia.
Da li znaš šta to znači? - Problem je u očima, tačnije pigmentaciji.
Ne, ne, ne... Ne u medicinskom smislu.
Različita boja očiju znači, da imaš dve različite duše.
Kroz jedno oko se vidi jedna, a kroz drugo, druga.
Ja imam samo problem sa pigmentacijom. To je sve.
Zovem se Gosp. Wilson. - Znam.
Ali, možeš me zvati Catherine, ako hoćeš.
Ne, zvaću vas Gos. Wilson. - Kako hoćete, Gosp. Klavel.
S obzirom da većina naših klijenata nije u mogućnosti,
da ide samostalno u toalet, hoću da ti kažem,
ako im kažete da zatvore vrata, neće moći.
Čovek kog češ sad videti, ne zahteva mnogo posla. Samo vakcinisanje.
On je veoma nepristojan i pričljiv. Ali, to je samo jedan klijent.
Svakog od njih moramo da spremimo u određeno vreme, jer drugi moraju takođe da prime terapiju.
Pridrži mi torbu. Preteška je za mene.
Andre?
Andre, vreme ja inekciju.
Smiri se. Ja sam, vidis?
Smeta ti što dolazimo rano ujutro, jeli?
Hajde.
Je li ovo moja unuka? - Ne.
Znaš da ona ne živi ovde.
Ovo je Lucy. Devojka, koja će ti pomagati narednih 10 dana.
I biti u pripravnosti - A kada će moja ćerka?
Andre, kaži zdravo Lucy. - Zdravo, mlada damo.
Zddravo, Gosp. Marchal.
Ne. - Ne, ne, ne opet.
Ovako se uvek ponaša. Mrzi vakcinaciju. - Ne brinite.
Da li si ovo nekad pre radila? Pazi da ti se igla ne polomi.
Neće, ne brinite.
Dobro. Da vidim.
Ovo se mora, Gosp. Marchal.
Nije loše
Recite mojoj unuci da može doći da me poseti.
Zove se Matilda.
Recite joj da me mora posetiti.
Rećičemo joj. A, sada,
Andre, moramo da idemo.
So, until tomorrow.
Vidimo se sutra, Gosp. Marchal.
Pa, Maddy, koi si nam poklon danas pripremila?
Ne, sačekaj me ovde. - Zašto?
Do sada je sve dobro išlo, ali nisi spremna za ovog pacijenta.
Šta je toliko posebno sa ovim pacijentom? - Sačekaj ovde.
Neću se dugo zadržati. I molim te, ne uključuj radio. "Jede" akomulator.
Radoznala i nestrpljiva. Kao što sam očekivala.
Moraš da sve poslušaš, ako hoćeš da budeš med. sestra.
Upoznaj se sa Deborah Jessel.
Deborah Jessel je bila poznata i ozloglašena instruktorka plesa.
Kod nje su čak vežbali učenici iz Pariza.
Ali to je bilo pre nego što je pala u komu.
Možeš otvoriti prozor.
Da udahne malo svežeg vazduga i da se obasja svetlošću.
Čak i biljke trabaju da dišu, zar ne?
Pričaš li sa njom? - Samo o ne važnim sitnicama.
Neće me prekinuti, u svakom slučaju.
To je čak i besplatna psihijatrija.
Sakupljala je knjige, to je bilo zadovoljstvo za nju. Voliš li ti da čitaš?
Da. - Izaberi jednu knjigu.
Hajde. Izaberi jednu.
Nikada nisam znala koju da uzmem. Ništa ne znam što se tiče literature.
Hajde, hajde. Zatvori oči, i izaberi jednu.
Jedno od mnogih mesta, gde su moljci nastanili.
Zbog učenja, skoro, pa nemam vremena za čitanje.
Želiš li zamenuti?
Zašto prima transfuzije? - Ne znam, nisam doktor.
Dobro došao bi joj manikir.
U stanju, u kom se nalazi, ona nije svesna koliki su joj nokti.
A njena porodica? Gde su joj najviše potrebni?
Njena porodica? Sve što ima od porodice, jeste njena ćerka.
Rođena je gluva. Mislim da je čak i mrtva.
Prolično sam ubeđena. Ali, ne postoji ni jedan dokaz.
A, ne postoji ni jedno bolje od njene kuće?
Njena želja je bila, da umre kod kuće.
Ako imaš mnogo novca, i ako se tvoj glas daleko čuje,
tvoje želje će biti poštovane.
Deborah Jessel je veoma bogata. Čak je rekla i da ima "blago".
Blago?
Novac, plemenito kamenje, ogrlice i slično.
Niko ne zna gde se to nalazi.
Veruj mi. Otključala sam svaka vrata, katance i
čak i podrum. Ali nisam pronašla.
Ne postoji šansa da se ona probudi iz kome?
Isto kao što ću ja da nađem , bogatog frajera,
koji će me odvesti na neko egzotično ostrvo daleko odavde.
Znači, ne?
Zatvori prozor.
Ako ga ostavimo otvorenog, a nema ko da kontroliše, svašta se može desiti.
Cmizdravci.
Prezirem ljude iz medicinske službe.
Lepo spavaj, Deborah.
Bez mnogo pijančenja večeras. Važi?
Znam da ovo i nije baš nešto unosan posao,
ali za prvi put, odlično si odradila.
Hvala, Gosp. Wilson.
Nema na čemu, Gosp. Klavel.
Vidimo se sutra. U isto vreme. Sa novim pobedama. - Laku noć. Vidimo se sutra.
Ćao, Lucy!.
Kako si?
Nedostajala si mi. - Takođe, i ti meni.
Jasno?
Williame? - Dobro ti stoji ta kapica - Prestani.
Hajde. Samo zato što se osećam na ribu, ne znači da...
Williame!
Ne ideš nigde dok se sva riba ne prenese. Drži.
Dobro. Dobro.
Takođe sam danas radila. - Dobro veče, Gosp. Kerrien.
Rekla ti je dobro veče. - Dobro veče, Lucie.
Ne brini, neće ovo dugo potrajati. - Drži.
Onda ćemo zgrabiti pivo.
Mora da si isrpljena nakon što si provela ceo dan pacijentima.
Kako si majko? Dobro. - Prilično dobro. Ti?
Ćao, Lucy. - Hajdemo ovamo. Važi?
Ćao, Yohan. - Ćao.
Kako si Lucy? Dobro?
Dakle, moraš doći sa klovnom koji miriše na sardine,
da bi me isprovocirala. - U redu je Bene.
Da li bi mogao da nam doneseš,
dva piva? - Potrudiću se.
To je jedini način da se preživi dan. - Da, znam.
I, pričaj mi o tvom prvom danu.
Sestra je bila malo naporna, koja mi je stalno govorila da moram da vežbam
ali, sve je ostalo prošlo glatko. - A pacijenti?
Većina njih ne govori. - Skoro kao noćna mora.
Da li se sećaš one strašne kuće, pored močvare,
prema Carantecu? - Da li se šališ? Naravno.
Majka mi je zabranjivala da prolazim toj kući.
Ali Ben i ja smo išli, da vidimo koliko smo hrabri.
Zašto? Jesi li bila tamo? - Možda.
Šta radiš večeras? - Nešto, bez tebe.
Hej Bene! - Da, dolazim.
Ne mogu ni sekundu da pauziram. - Hajde, hajde.
Živeli.
Ozbiljno, jesi li bila tamo?
Šta je u njoj? Ništa posebno? - Samo, jedna, stara gospođa.
Veoma stara. Bilizu je 100-te godine.
Još je živa, ali ne može da se pomera.
Lucy, izvini što moram da kažem, ali tvoja priča i nije nešto ubedljiva.
Zato što nisam još završila.
Ona je duži vremenski u period, ali, ona je veoma bogata.
Moja profesorka kaže da je negde u njenoj kući, skriveno blago.
Blago? Kakvo? - Ni ona ne zna tačno.
Još uvek ga traži. - Šta ako ga mi pronađemo prvi?
Samo da vidimo. To je sve. - Šta? Jesi li ti poludeo?
Hožeš da opljačkamo bakicu? - O čemu to pričate?
Možeš li to osetiti? - Osećaj boljeg života.
Ili ne? Ili dan? - Hej? Šta je sa tobom?
Šta se dešava? O čemu vi pričate?
Imam 22 godine, i imam grube ruke kao i moj otac.
Oh, volim more, veoma.
Ali neću da umrem na moru. Neću kao što će moj otac i kao što je deda.
Imam pravo da biram. I biram život van mora.
Hoću da umrem na zemlji. Daleko odavde.
Uzmi Bena za primer. Koliko se tvoja majka muči, koliko dugo?
O čemu vi pričate? Šta je ovo?
Idem... Vidimo se momci. - Lucie. Čekaj.
Hej, Lucie!
Šta je sa tobom? Ti si ona koja stalno govori da ti otac ima problema sa novcem. Zar ne?
Od kada ti je majka umrla, on mora da radi duplu smenu, svake noći.
Ne spominji moju maku, molim te.
Ponašaš se kao klinac. Nemaš ni malo časti,
koji hoće sve da uradi, samo da ne ostane siromašan.
Sećaš se kada si bio 2 meseca u zatvoru? Sećaš li se kada si ukrao televizor,
iz garaže, onog policajca? - Ne spominji mi to.
Bio sam prinuđen. To znaš dobro.
Hajde. Moraš se vratiti na posao.
Otac me je danas udario. Ali nikome ne govori.
Nikome, ok?
Da srce. Doćićemo za vikedn.
Da, moram da prekinem. Došla je Lucie, a ja moram na posao.
Lucie.
Lucie, moram na posao.
Da li si rekao "srce"?
A znaš da je majka umrla pre 8 meseci?
Tvoja majka je nezamenjljiva. Ali Janice je dobra žena.
Doćiće uskoro kod nas? - Šta?
A, sada idem, draga. Razgovaraćemo sutra.
Moram na posao. Već kasnim.
Da? - Važi. Ali samo onoliko koliko nam je potrebno.
Samo što nam je preko potrebno. Nećeš zažaliti.
Nadam se.
Pa mornaru, kolikiko nudiš prijatelju, da zaplaši staricu?
Grešiš. Ovde si samo to što jedini imaš dozvolu za automobil.
Sranje.
Bolje da smo išli biciklom, nego ovom konzervom.
Znate šta? Zaslžujete ovo.
E, ne pričaj ništa o mom "blagu". Ok? Samo praviš brobleme.
Srećna noć Veštica. Silver Shamrock ...
Jebite se, dečurlijo.
Vidiš, rekao sam ti. Uvek upali na kraju.
Sačekaj, sačekaj. Parkiraj ovde.
Što je sigurno, sigurno je. Odavde ćemo ići peške.
Ozbiljan si? Ovo je od mog jastuka. - Ućuti.
Sačekaj, Wiliame, Ako sam ja dobro razumeo.
Očekuješ da pešačim čitava dva sata kroz mrak,
maksiran Ku Klux klan?
Šta će nam ovo?
Da zaplašimo staricu koja je na samrti?
"U redu? Tvoj novac ili tvoj život".
- Jesi li završio? Drži.
Hajde.
Nadam se da možeš da brzo trčati.
Spreman sam da postanem bogat.
Uskoro, ćemo uživati u životu.
Doručak u krevetu svakog jutra.
Ako hoćeš doručak u krevetu, moraš da ga pripremiš rano ujutro.
Hodamo već pola sata. Ne mogu dalje.
Patike su mi pune vode. Za koliko ćemo stići Lucie?
Prestani se žaliti, Wiliame. - Ne brini. Ovde nas niko ne čuje.
Možda i čuje...
Kažu ako zvizdiš u svetinji, da te tada čuje zlo.
Svašta čuješ u tom baru.
Šta to radi?
"Svetlo budi Grim Reapera". - I to sam često čuo.
Sranje.
Ovuda.
Prilično sam razočaran. Nisam očekivao da će biti ovako lagano.
I neće, dok ne dođemo do ulaznih vrata. - Ne brini.
Razvaliću vrata ako bude potrebno.
Bez pajsera, možemo ovde ostati celu noć.
Nemojte ništa razvaljivati. Upozorila sam vas.
Ne brini. Hajde da probamo pronaći drugi ulaz.
Gde ćeš? - Hajde, hajde.
Znala sam da ovo nije dobra ideja,
da idem sa vama u pljačku.
Nije se kasno vratiti, na jedno hladno pivo.
Ovde sam.
Moram ti reći nešto važno.
Lucie plaća prvu turu, ako odemo.
Ben, čeka me bolji život. - Ništa me ne može zaustaviti.
Ovo ne vodi ničemu.
Nismo ovde došli sa namerom da nešto razbijemo i,
Čak ni ne znamo tačno tražimo. - Saznaćemo.
Mnogi ljudi su krenuli, pa stali.
Ovde.
Dobro došli.
A, gde sada ideš?
Hajde.
Ben? Ben.
Tu sam, idem. Znaš da se bojim mraka, šupčino.
Biće nam teže da se vratimo nazad.
Tek ako budeno nešto nosili.
O tome ćemo brinuti kasnije. Ok?
Ako ovde postoji nešto vredno, to je sakriveno.
Sigurno nije pred ulazom. Idemo gore.
Hej, Klavel. Šta radiš?
Ne zaboravi put, odakle smo došli.
Gde je starica? - Na poslednjem spratu.
Hajde.
Skoro ništa ne vidim. Možda možemo pronaći bolje svetlo.
Dobra ideja Da pozovemo policiju?
Will, imam loš predosećaj.
Zbog čega? Treba li da se vratimo sada?
Will, vidi. Mislim da je ovo srebro. Izgleda da je retko.
Da li ti treba čajnik? - Ne, ne treba.
Wow.
Ovo su samo obične zarđale makaze.
Jesi li lud? - Ostavi me na miru.
Nadam se da je to blago nešto slično, zlatnim novčićima ili nekom nakitu.
Takođe.
Sranje.
'bem ti. Upišao sam se od straha.
Šta li se desilo sa ovim vukom? - Prepariran je.
Varvari. - Prepariran, hmm.
Ne ostavljajte tragove. - Da, izvinjavam se.
Izgleda kao tvoja devojka.
Sranje. Ovde je sve zaključano.
Nema veze. Idemo gore.
Kakve su ovo slike?
Jessel ima jednu ćerku. Bila je gluva od rođenja.
Hej, dođite ovamo.
Šta je sad ovo
Lutke.
Koje li se dete htelo igrati ovde?
Ovde nema ništa.
Dame imaju prednost.
Sranje.
Ako su ova vrata zaključana, a ostala nisu,
mora da postoji razlog zašto su, jel? Mogu da se kladim da je blago ovde.
Odlično, ali mi nemamo ključ. I naravno, ne znamo gde je.
Jessel. Nosi ključ oko vrata...
Prestani. - To mora da je ključ od ovih vrata.
A ko će otići po ključ? - Starica nije pri svesti.
A i neće se osvestiti nikad. - Neću to uraditi.
Pozajmićemo ključ na momenat, ništa više.
Odlično.
Sranje. - Pusti da ja probam.
Ok, ovo ne vodi ničemu. Razbićemo ih.
To donosi tamo probleme. Vratićemo ključ, i pobeći.
Prestani. Garantujem ti...
Šta si to uradio?
Nismo imali drugog izbora. Hajde sad.
Sranje.
Nema ništa ovde.
Gde je sakriveno to blago? Ovde nema ništa.
Tiše.
Sranje.
Šta je sada ovo?
Leš.
Mislim da je ovo njena ćerka.
Ovo je njeno najveće blago.
Osvetli prema dole, ima neka kvaka.
Ućuti! - Ne
Ovo je starica. Jeste li čuli?
Ne to je nemoguće.
To nije moguće. Struja je jedina stvar koja ovde radi.
Ok, hajdemo. Hajde, idemo.
Pomozite.
Šta je ovo ?
Zatvoreni smo!
Vidim! U Jesselinoj sobi ima prozor.
Prozor koji nije nisačim osiguran. - O čemu ti pričaš, Lucie?
Znaš da se više nećemo ići gore.
Ne postoji mogućnost da se ona probudi. A, to nam je i jedini način da izađemo.
Ok, poukšaćemo. Hajde.
Gde je ona? - Gosp. Jessel?
Moramo brzo da idemo odavde.
Hajde, Wiliame. Prozor.
Sranje, Lucie, rekla si... - Nije bio osiguran.
Mora da postoji način da izađemo.
Ben?
- Ben?
Ben?
Ben? Ben? Gde si?
Hej, Lucie.
Hajde.
Hajde, brže.
Sranje, nema vrata.
Nema vrata.
Mislim da je istukla, Annu.
Ko je istukao Annu? - Jesselina ćerka.
Hajde, moramo da pronađemo njenu sobu. - Sve smo pregledali. Tamo nema ničeg.
Nema blaga, nema ključa, nema ničeg.
Moramo opet probati otvoriti prozor. - Ostavi tu glupost za tebe.
Ne idemo nigde dok neko ne dođe po nas. Ok?
Uradi kako sam rekla.
Ophelia, ne valja. Odlazi, odmah!
Devojke, idite kući.
Ne zaboravite poklon.
Hajde, hajde.
Anna.
Samo ljude koje ne znamo, dušo.
Anna!
- Ne idi napolje.
Uradi tu grešku još jednom...
William.
-Lucie.
Jesi li tamo, Lucie?
William.
Ben?
Šta to radiš sa tim na glavi?
Šta je tu? Gde si bio?
Ben, nemoj!
Nemoj, Ben! - Šta to radiš? - Ben! - William!
Zaključana su! William!
Nemoj, Ben! Nemoj!
William! William!
Pleši, hajde.
Hajde.
Sunce i mesec te ne žele, Anna.
A ljuti, još manje.
Tvoj život je ovde, samnom.
Hajde.
Ponovo.
Tvoja posvećenost plesanju
će biti osiguranje da nećeš ponovo pokušati pobeći.
Ponovo, više! Dole, gore, dole.
Ponovo, sa više izvijanja.
Ponovo... i šire.
Niže, niže, niže...
Niže! Radi kako treba!
Niže, niže, niže.
Anna?
Anna.
Ti nisi mrtva.
Samo si slomljena.
Gosp. Wilson?
Šta vi... Šta ti radiš ovde?
Wilson? Zašto si još uvek ovde?
Zašto nisi otišao, kao i ostali?
Zašto ćutiš?
Ponela si knjigu sa sobom? Blago?
William ...
Ona je dugo zadržala,
Majko?
Anna. Vrati se.
Pleši, kćeri moja.
Pleši!
Budi poslušna!
Trči.
Ne plaši se noći.